Til minne om Jorge "Topo" López
"Jeg skal fortelle de historier som du ville fortalt"-
-"og vise Augustín og Lucía veien." -Verónica
Leo er et geni. Et geni.
Messi er et geni.
Verdens beste spiller, uten tvil.
Kjærlighetshistorien mellom Barca og Messi er udødelig.
-Han er en diamant... -"Et monster", sa jeg.
-Han har alt. -Verdens beste spiller, syns jeg.
Han er en helt for oss.
Tidenes beste spiller.
Verdens beste spiller.
Et unikt talent.
Den beste jeg har sett.
Gutten er overjordisk.
Han er illuminat.
Tenk å få være han i fem minutter for å få prøve på hvordan det føles.
Jeg heter Lionel Messi og jeg er 13 år. Jeg spiller i angrep og...
-Hei. -Velkommen. Kom inn.
Takk.
-Se der...! -Det er Cruyff!
Han var nederlandsk lagkaptein i VM i 1974 og Nederlands beste spiller.
-Hvis de spanderer, så... -Valdano...
Verdensmester i 1986.
Cruyff var banebrytende, først som spillere og siden som trener.
Når han var på banen, gikk det vilt for seg.
-Og der sitter Menotti. -Er det sant?
Forbundskapteinen fra 1978.
-Når traff du Leo første gangen, Johan? -Han var bare barnet.
-Hva er ditt første minne av ham? -Fra barnehagen.
Han var utkledd som brannmann.
Se på fotografiet! Synd at jeg ikke har brillene mine.
-Dette var i sjette. -Han ser ut som en fjerdeklassing.
-Der er Cintia. -Og Walter også.
-Det var et skolestykke. -Du har akkurat samme mine.
Jeg elsker dette bildet av oss alle fire som små.
-Så unge mødrene våre var. -De er på vår alder der.
-Du har jo med masse bilder. -For en liten knert.
Han var utkledd som brannmann og jeg som dame.
-Han var jo snegle. -Ikke her, det var i første.
Spilte han snegle i skolestykket i 1993? Verdens raskeste spiller!
Det har jeg faktisk ikke tenkt på.
Det var veldig vanskelig å overtale Lionel til å være med,-
-så han fikk gjemme seg i drakten, men ansiktet syntes jo.
Men han var så flink.
-Jeg var gresshoppen. -Jeg var sommerfugl.
Og han var en rød nisse.
Barna klarte seg selv, for vi hadde øvd skikkelig. Lionel var flink.
Det der er fra lærernes dag da barna ga oss blomster og gaver.
Leo ødela alle plantene i bestemorens hage når han og Pablo spilte ball.
Det er for det meste fine minner. Vi gjorde alt sammen.
-I barnehagen, i skolegården... -Det gikk ikke å ta ballen fra Leo.
De andre barna ba om en ball til, så de også kunne få spille.
Hvordan begynte du med fotball?
Jeg begynte å spille på et kvartalslag.
Jeg har hørt at det var bestemoren.
Hun spilte ball med ham.
Var det mormor eller farmor? Mormor, hva?
Endelig er du fire år og får bli med og se på fotball.
Du vil ønske å være med når du ser hvor morsomt brødrene dine har det.
-Men du må vente i to år til. -Til jeg er som Rodri og Matías?
Ja, nå er du for liten, men om to år får du være med og spille.
-Rodrigo var vel riktig flink? -Ja, virkelig.
Det var Rodrigo som begynte. Leo så på at han spilte.
Du kommer til å bli enda bedre enn de. Vet du hvorfor?
Fordi man vet aldri hva du tenker. Ditt lille hode er et mysterium.
Sann mine ord, du kommer til å bli verdens beste fotballspiller.
Nå går vi inn.
-Hva het kvartalslaget? -Grandoli.
Det var Rodrigos trener som oppdaget ham.
-Jeg vet ikke hvordan det skjedde. -Det får vi finne ut.
-Hva er det som skjer? -En Grandoli-spiller har forsovet seg.
-Jeg kan ikke vente lenger. -Ok, vi spiller.
For noe tull.
-Får jeg prøve, mormor? -Vil du det?
Jeg vet ikke riktig hva hun sa til treneren.
-Unnskyld. Barnebarnet mitt vil spille. -Han er for liten.
-Kan noen spille her? -Barnebarnet mitt er kjempegod.
Han var så liten av vekst.
Han ser veldig liten ut.
-Hvor gammel er du? -Nesten seks, og rask som et skudd.
-Hva er du flink til? -Alt.
Er du rask? Du får spille ving. Ta på deg trøyen og skynd deg!
Den yngste i Messi-klanen...
Er han som brødrene sine, er vi heldige.
Vis dem! Vis dem!
Nå tok han ballen!
Skyt!
Så du hva han gjorde?
-Så han fikk være med på laget. -Han driblet seg forbi de fleste.
Jeg spilte på Horizonte da, en aldersgruppe høyere opp.
Han spilte som en gud og tok seg forbi oss alle sammen.
Han får gjerne være med på treningene, så får de andre lære av ham.
Rodrigo, Matías og de store guttene lot oss aldri være med og spille.
Men Leo maste seg til å få være med likevel.
Først sa de nei for at han ikke skulle skade seg,-
-og senere fordi det var pinlig når han driblet rundt dem.
Leo!
-Mormoren. -Den berømte mormoren.
Da det ble pause ble han forvandlet.
Han elsket pausene da han fikk spille mot barn fra andre årskull.
De sloss om å få være på hans lag.
-Uten ham vant de ikke. -Leos lag som vant.
Iblant fikk de ikke ha noen ball fordi det ble så mye krangel.
I mangel på ball spilte han med en plastflaske.
Han fylte en plastpose med papir... Bare han fikk spille.
Han fikk til en ganske god ball av tøyfiller, som ikke gikk i oppløsning.
Han hadde det morsomt, men var ikke interessert i skolen.
Han likte andre ting.
"La meg få slippe matte og språk, jeg vil bare spille fotball."
-Hvis han jobbet, kunne han faktisk. -Vi påstår ikke noe annet.
Men det var vanskelig å få ham til det.
Celia truet med at om han ikke gjorde leksene, fikk han ikke spille.
-Leo leverte lekseoppgavene... -Takket være Cintia.
Han satt alltid foran meg og sparket på stolen når han trengte hjelp.
Han kastet lapper til meg.
Vi merket ingenting!
-De var naboer og nære venner. -Nesten som søsken.
Vi sa at vi var søskenbarn.
Det var hun som organiserte alt.
-Hun håndterte samtalene med lærerne. -Hun var som en mamma eller storesøster.
En gang da Celia var av sted på noe, ammet moren min ham.
Og hun ammet meg når mamma var borte.
Det fins et ord for det...
-De var diesøsken. -Diesøsken!
Da det ble oversvømmelse i kvartalet fordi det var tett i avløpet,-
-spilte vi likevel, tross at vi hadde kloakk helt opp til knærne.
Broren min er ett år eldre enn jeg.
Newells-87-ere var først med å få en masse papir kastet ned på banen.
Vi gikk aldri rett ut til midten, men stilte oss på rekke langs linjen.
Matías' far Raúl kastet ned en masse dopapir.
Det føltes som om vi spilte for 50 000 tilskuere.
-Hvilken posisjon hadde du? -Midtbanen, med ham.
-Lot han deg skåre noen mål? -Ikke mange...
-Da måtte jeg stjele ballen fra ham. -Så du stjal ballen fra ham?
Hadde man problemer, passet man til ham, så løste han det.
-Navn og favorittlag? -Diego Rovira, Newell's.
Kan du fortelle om målet?
Mariano slo frisparket til Leo, han sentret innover, og jeg satte målet.
-Hvem vil du tilegne mesterskapet? -Alle som kjenner meg.
Jeg kunne gjøre mye mål fordi han tok seg av forsvarsspillerne.
Vi ble bortskjemte med seirer, så siden ble det vanskelig.
Når vi vant med 2-1, 3-1 eller 3-2 ble vi skuffet.
-Navn og yndlingslag? -Gerardo Gringhini, River.
Med Leo vant vi med 7-0, 8-0 eller 9-0. Uten ham ble det 1-2, 3-1...
Husker dere da vi vant med 16-0? Vi skåret mål alle sammen.
De foreslo at vi skulle konkurrere innen laget-
-mellom de som spilte i første omgang og de som spilte i andre.
I begynnelsen var Leo sjenert, men på laget var han alltid kjempekoselig.
Han fleipet og var en av gjengen.
-Navn og yndlingslag? -Franco Casanova, Newell's.
-Hvem vil du tilegne målet? -Alle som kjenner meg.
Han var en naturlig leder for oss. Det var han som vant kampene for oss.
En stille leder.
Jeg var trener til han var 11, så tok han over.
Her er jeg ikke med, men her er-87-ene med Domínguez.
-Franco, jeg, Leo, Lucas... -Det var i 1999.
Jeg hadde rød trøye, røde bukser og en rød bag.
Jeg husker at han hilste: "Hei, julenissen!"
Han pleide å gjemme skoene for oss. Det var han som begynte å spøke.
Jeg kunne ikke finne bilnøkkelen min noe sted.
Foran kampen tittet jeg inn til guttene i garderoben.
Leo gjorde motorlyd... "Er det denne nøkkelen du leter etter?"
-Var det han som hadde den? -Da forsto jeg for en spøkefugl han var.
Jeg fikk aldri være med dere.
Leo klatret opp i mispeltrærne for å plukke frukt.
Somrene i tretoppene...
-Han var så liten og forsynt... -Han var riktig slu.
Men han ville aldri noen noe vondt og var aldri falsk.
Han var sjenert og stille.
Han hadde ikke problemer med foreldrene. Andre voksne kanskje, men ikke med dem.
Man kunne vinne sykler i turneringene.
Husker du da vi ville vinne sykkelen? Vi lå under med 2-0 og Lionel kom ikke.
-Én sykkel? -Nei, én hver til hele laget.
Toerne og treerne fikk også premier, men vi ville ha syklene.
Pappa! Jeg kommer for sent til kampen!
Han satt fast på toalettet.
Newell's Old Boys lagoppstilling er: Juan Leguizamón, Mariano Miró,-
-Bruno Milanese, Héctor Correa, Lucas Scaglia, Federico Rosso-
-Franco Casanova, Diego Rovira, Gerardo Gringhini-
-og Lionel Messi.
-Hvor har du vært? -Du er best!
-Vi holder på å tape finalen! -Det er din feil!
Vi ligger under med 2-0.
-Får jeg ta et bilde? -Hva gjør du, Pablito?!
-Er det lenge igjen? -20 minutter, Leo. -Bytt!
Hold opp med det der. -Kom hit, Pablito!
Deres målvakt er dårlig på lave baller. Kom an, Leo!
Pappaen hans Jorge gikk på kampene, men omga seg ikke med de andre.
Han var en stille mann som satte seg bak målet og så på mens sønnen spilte.
Hvis han ikke gjorde mål, ble han forbannet.
-Han kunne ikke spille uten å gjøre mål. -Han ville alltid ha ballen.
-Han er fremdeles sånn. -Det gjør ham irritert.
-Som et barn som har mistet en leke. -Han var maken da han var liten.
Hvis man satte ham på benken, ble han vanvittig.
Hvis han ikke fikk spille, ble han sint.
Sluttsignal!
Han forteller vår historie.
En Messi ville aldri ha kunnet komme fra Korea eller Tyskland.
Det fins mange historier om da han kom sent og vant kampen.
Husker dere hvor glade vi ble?
Han var en helt annen person på banen enn utenfor.
Jeg trodde ikke det var sant. Han kom da det bare var 20 minutter igjen-
-og klarte å snu hele kampen. Han bare matet inn målene. For en stjerne!
-Fantes det ingen større sykkel? -Slutt å erte ham nå!
Hvordan kom du ut hjemmefra egentlig?
Herregud, hva har skjedd?
Takket være suksessene fikk vi dra til Peru.
-Denne trøyen er fra Peru. -Ja, fra Cantolao.
Vi spilte i en peruansk turnering da vi var 8 år gamle.
Vi var innkvarter hos familier der, to-tre gutter per familie.
Turneringen het Rosenkransen. Han driblet, gjorde tunnel...
Han inspirerer laget og lokker fram det beste i en.
Når han sentrer til deg, vil man gjøre noe bra av det.
Der er hele gjengen.
Vi vant kampene takket være alle målene og vant turneringen.
-Han var helt fantastisk. -Enestående.
Han var så veldig sårbar og tynn. Bitteliten.
En liten dverg som drev alle til vanvidd.
Utenfor banen imponerte han ikke.
"Denne gutten blir det ingenting av. Man vet aldri om han vil vokse."
Han gikk til en endokrinolog i Rosario.
Han var 9 år da jeg traff ham i 1997.
Analysen bekrefter at han har mangel på veksthormon.
Hva betyr det?
Leo har mangel på et hormon som gjør at man vokser normalt.
-Kommer han ikke til å vokse mer? -Ikke uten behandling.
Hvordan foregår behandlingen?
Man bruker en injeksjonspenn.
Dere har sikkert sett diabetikere med sånne. Man trenger daglige injeksjoner.
-Det lyder tøft. -Nålen er tynn og føles knapt.
Men det er dyrt. Vi skal forsøke å få trygden til å dekke det.
Kan jeg fortsette å spille fotball?
Det er klart! Du har jo alltid vært kortest på laget.
Du kommer til å bli høyere enn Maradona.
Bedre vet jeg ikke, men i det minste høyere.
Alltid når jeg hentet ham, sa han: "Vent litt, jeg kommer straks."
Da vi gikk hjem til meg etter kampen, forsvant han alltid en stund.
Om han skulle overnatte, hadde han alltid med seg sprøytene sine.
-Han tok dem selv. -Det er modig av en 11-åring.
Moren lærte ham det foran en skoletur.
Han så det ikke som noe rart og alle visste jo om det.
Å gi barnet sitt vekstbehandling er nok forbundet med tvil...
...og frykt.
Men de bestemte seg for det, og det gikk jo bra.
Alle mødre vil jo at deres barn skal ha det bra og vokse.
-Si fra til meg når du gjør det der. -Det er ingen fare, mamma.
-Vil du ikke ha hjelp? -Nei, det går bra.
Nå skal jeg gå og dusje.
"Jeg skulle bare ta sprøyten min."
-Det var en sånn her injeksjonspenn. -Den gjorde Messi til Messi.
Nei! Folk tror at det var for fotballens skyld, men jeg ville gjort det samme.
Uten behandlingen hadde han hatt samme ferdigheter, men ikke samme muligheter.
Trolig ikke.
På det siste fotoet er han et halvt hode høyere enn jeg.
Han visste at behandlingen hjalp.
Alle vet at det aldri kjører biler der, for der spiller guttene fotball.
De kvartalene har mye å fortelle om guttene.
Det har hjulpet ham å håndtere spenninger og rivalisering.
Rosario er en ekstrem by. Det er en fantastisk fotballby.
Andre byer preges av kultur på ulike måter.
Rosario domineres av fotball. Det er en fotballby.
Enga der han spilte bærer han med seg den dag i dag.
-Den har satt sitt preg på ham. -Den gir ham hans særpreg.
En gutt som vokser normalt påvirkes ikke uansett hvor mye veksthormon han får.
Men der det mangler, kan man rette det opp.
Vet du ikke at du ikke får være her?
Hører du ikke hva jeg sier?
For en fin sykkel du har. Får jeg låne den?
Ta det rolig, Martín.
Tror du han skal løpe hjem til mamma og grine?
-Heller det enn å være feig som du. -Hva sa du?
Er du døv også?
Han var Rosarios egen Che Guevara. Sta, bråkjekk, ubøyelig...
-Hva er klokken? -Jeg vet ikke. Han er vel ute og leker.
Hvorfor kommer han ikke hjem?
Hva har du gjort?
Noen store gutter tok sykkelen min og tråkket på medisinen min.
-Hvordan skjedde det? -De lo av meg.
Hvis de ler skal du bare se ned i bakken og gå derfra.
De lo av meg fordi jeg er liten.
Dette skal få deg til å vokse, Lionel.
Du kan ikke miste medisinen så fort noen erter deg.
-Vet du hva disse koster? -Nå holder det.
-Skadet de deg? -Nei, de løp av sted.
Behandlingen foregår så lenge man vokser.
Da vi begynte var han 124-125 cm høy.
-Han er ikke 170 cm. -Men nære på.
Si at han er 168 cm.
-Nå er han 169 cm. -Han vokste fire desimeter.
Da skal vi se hvor høy du er.
Strekk deg, men ikke juks.
Nå kan du gå ned.
-Det går riktig bra. Du har vokst. -Ja, jeg skal bli fotballspiller.
-Spilte du på søndag? -Ja, vi vant.
-Gjorde du noen mål? -Tre stykker.
-Hvem vil du bli som? -Som Tata og Aymar.
-Skal du spille på Newell's da? -Ja.
-Gjør du et mål for meg da? -Ja, jeg skal tilegne et mål til deg.
Du skylder du meg et mål.
-Gjorde han det? -Nei, ikke ennå.
Men jeg vil han gjør det på hjemmebane for Newell's, når han vender hjem.
Her kommer Rosso, Rosso til Messi, som stikker av sted...og gjør mål!
Jeg bodde tre kvartal unna, så vi gikk hjem til meg og spilte PlayStation.
Leo er ikke god på PlayStation. Han er ikke flink til det.
Nå vet jeg ikke, men da han var liten var han ikke god.
Jeg husker at vi spilte FIFA 94 og FIFA 95 på Sega...
-Han skrudde av. -Ja, for han holdt på å tape.
En riktig dårlig taper på PlayStation og Sega.
Det var det samme hjemme hos Lucas.
Hvordan går det, Lucas? Hvor er foreldrene dine?
-De er ute, så vi kan spille VM. -Nei, alle mot alle.
-Ja da, om du vil tape... -Med trøyene.
Nei, da blir pappa sur. Dere skitner dem bare til.
Det blir ikke det samme uten trøyer.
-Fus for Real Madrid. -Nei, den skal jeg ha.
Mål! Mål!
Leo ville alltid ha denne, og han ville aldri ta den av seg.
Han elsket Barcelona. Det var da Kluivert spilte der...
-Rivaldo... -...og Frank de Boer.
-Han er fri! Kom an! -Pass på ham!
Pep Guardiola gjør et sykkelspark... Mål!
-Hei. -Det der er min kusine Antonella.
-Vil dere ha noe fra kjøkkenet? -Vi venter på pizza.
Mål!
Hvordan så Leo ut da han fikk øye på Antonella?
Ble de forelsket da? Måtte han kjempe for det?
Han var bare elleve år da de møttes.
Han giftet seg med barndomskjærligheten fra Rosario. Det sier en hel del.
Han kunne figurert i sladderpressen...
Da er han nok tro mot Newell's også.
Dette er fra skoleturen i sjuende.
Vi har skoleturen på DVD.
Denne skal visst være målscorer.
Der er jeg!
Der er Walter.
-Der er Leo. -Og der er Cintia.
-Hvor er vi? -Du har alt vært med.
Jeg husker hvordan Walter så ut da han prøvde å kjøre.
Han bare kolliderte og kolliderte...
Jeg hadde bare syklet på trehjuling før.
De laget et innslag da han var tolv år.
-Navn? -Lionel Messi.
-Vi utpekte deg til kampens spiller. -"Fortell om målet."
Det andre målet husker jeg.
Federico Rosso gjorde innkastet, Gringhini passet til Luca, Luca til meg-
-og så gjorde jeg mål.
Hvem vil du tilegne denne kampen?
Til pappa, onkel, hele familien og alle som kjenner meg.
Hele familien.
Foreldrene hans krevde ikke av ham at han skulle være på en viss måte.
Det kom naturlig.
Messi slår hjørnet til Jiménez, som passer tilbake, og Messi gjør mål!
I oktober 1999 kom Jorge fram til gjerdet der vi trente.
Jeg hilste, og han sa "nyt de to månedene som er igjen".
-Ja, det fortalte du. -"Jeg skal ta ham herfra."
"Hvor skal du ta ham, Jorge? Bare du ikke tar ham til Central."
Det var en lettelse.
Jeg husker ikke om det var trygden eller jobben som var problemet.
Vi får ringe Messi og spørre hva det var.
Pappa mistet jobben, så vi hadde det trangt.
-Han hadde ikke råd til medisinen. -Uten den hadde han blitt kortere.
-Ingen av lagene hadde råd til å betale. -Verken Newell's eller River.
De prøvde med River også, i Buenos Aires.
Newell's hadde ikke råd til å betale for behandlingen.
-López angrer nok bittert. -River kunne betale halvparten.
De syntes at han var for liten til å bli noe.
Og så Argentinas økonomi på toppen, med devaluering og alt...
Syketrygden strakk ikke til.
Leos far ville finne et argentinsk lag som kunne betale.
Jorge var fortvilt og ville ta ham herfra for å vise hvor sint han var.
Vi hadde en stjerne som var enormt lovende, men kunne ikke hjelpe ham.
Det var bare Barcelona som våget.
Celia fortalte at verken foreldrene eller klubben hadde råd til medisinen.
Så da Barcelonas agent kom, bestemte pappaen at de ville dra dit.
Jeg tror ikke at Leo hadde blitt samme spiller om han hadde blitt her.
-Det var bare Leo og faren som dro. -Han var så liten...
-Han var 13 år. -Jeg husker dagen han dro.
-Dere vinket til ham, jeg kom for sent. -Det ble strømbrudd fem ganger.
-Vi var uten strøm i fem dager. -Det var slitsomt.
Vi var jo så tett sammensveiset.
-Ja, alle gråt. Han også. -Selvsagt.
Det var veldig trist, men også morsomt at jeg skulle få spille der.
Er det fint, Leo?
Smil nå da.
Smil, Leo!
Skynd deg nå. Vi skal ut på spasertur.
Gjør deg fin i håret for mammas skyld.
Dra det bakover.
Så langsomt det går. Skal du spille fotball sånn også?
Hvordan føltes det å forlate vennene i Newell's? Var det nervøst i starten?
Ja, i starten var jeg nervøs, men så ble det bedre.
I begynnelsen på Masía var han veldig spent.
Han holdt seg for seg selv i garderoben.
-Pratet du med noen? -Bare med en gutt, men ikke så mye.
-Hva gjør småen her? -Han har vel rømt hjemmefra.
Uttaket til ballgutt er i morgen.
Han satt i et hjørne og så på.
Et hjørne med god utsikt.
Etter hvert ble han hjemmevant.
Hva fikk du gjøre på treningen?
Drive ballen, skyte mot mål, drible rundt kjegler, mann-mot-mann...
På slutten spilte vi.
-Hva heter du? -Messi.
-Han var bare barnet. -Veldig liten og veldig dyktig.
Treneren ba oss være forsiktige så vi ikke skadet ham.
-Men dere tok ham aldri igjen. -Nei, akkurat.
Da jeg traff ham var han 13 år og jeg lurte på om han kunne bli proff.
Det fins mange smågutter som er supre til å drible og gjøre mål.
Jeg har sett mengder av gode spillere forsvinne.
Veldig bra... Bra, nikk!
-Hallo? -Gutten er fantastisk.
-Ok, så...? -Jeg skal prate med ledelsen nå.
Toppen! Nå går vi ut og feirer.
-Gutten er en stjerne! -Og når de andre vokser fra ham?
-Betal behandlingen, da. -Vet du hva den koster?
Jeg har aldri sett noen bedre.
Hvis vi slipper ham, kommer vi til å angre det siden.
Noen var imot det, andre var helt solgt.
Vi er ingen veldedighetsorganisasjon.
Sånt skjer ikke gutter på hans alder. De pleier å være 17-18 år.
Han kommer til å spille på et av Europas beste lag.
-Hvordan var starten i Barcelona? -Vi så på byen.
Han skulle prøvespille for Rexach, men Rexach var bortreist.
Det var tøft for ham å måtte vente på å få vise hva han var god for.
Der satt de på et hotell i Barcelona og ventet på at de skulle ringe.
Vi har ventet i to uker nå. Burde ikke det holde?
-Det er en stor risiko for klubben. -Hva mer forlanger de?
Jeg har sagt opp fra jobben min og gutten har forlatt familien sin.
Det veier tungt, men det tar tid å få til en kontrakt.
Behandlingen er dyrere enn vi trodde, og å ta hit hele familien...
Om det er så vanskelig, får vi vel dra vår vei.
Hvis jeg fikk bestemme, hadde vi skrevet kontrakt i morgen.
Jeg skal prate med ledelsen, så får dere beskjed innen noen dager.
Det tok tid, men han spilte videre.
-Hva ble du overrasket av? -Fotballbanen.
Det var nok verst for faren. Detter det jeg kunne se, led Leo ikke mye av det.
Det var nervøst for Leo å prøvespille med gutter som var to år eldre.
-Det var Rexach som vervet ham. -Ja, han var klubbdirektør.
Hva gjør den gutten her? Burde han ikke spille med juniorene?
Det står her at han nettopp er fylt 13, men har problemer med et veksthormonet.
-Vi må betale behandlingen... -Stille.
Ring til klubben og si at vi skal ha ham til enhver pris.
Man må være ganske treg om man ikke ser hvor god Messi er.
Det Leo viste fram, var kontraktsmateriale.
De ba om min uttalelse, og jeg skrev "en liten Maradona".
Han var så lik ham. Venstrefotet, blikket mot bakken, sterk, målrettet...
-Hurtigheten... -Han var en liten Maradona, uten tvil.
Fortell om Barcelona. Hvordan føltes det å få begynne å trene med klubben?
Det føltes kjempebra. Barcelona er verdens beste fotballklubb.
-Først dro Lionel, så dro Matías... -De forsvant en etter en.
Da Matías skulle dra, så skysset bestefaren min oss.
Matías ropte og ba ham stoppe.
Så gikk han ut og kysser veggen. "Ha det," og så gikk han.
-Det er noe spesielt med nabolaget. -Ja, vi er jo her.
Det var en veldig underlig situasjon.
Han var i Barcelona, familien var her, og oppholdstillatelsene var ikke klare.
Det var bare Lionel og Jorge som fikk legitimasjon.
Det var slitsomt for hele familien-
-og han hadde vanskelig for å lære seg katalansk.
La meg se... "Jeg heter María. Jeg er ni år og kommer fra Argentina."
Og på katalansk.
-"El meu nom..." -El meu nom és María.
-"Estic nou..." -...anys.
Jeg vet det, men jeg bryr meg ikke om det!
Hva sier FIFA, da?
Jeg vet ikke, stå på!
Det løser seg ikke av seg selv. Legg press på dem!
Ok, greit. Vi snakkes i morgen.
De har ikke pratet med Newell's ennå.
Det har gått fire måneder, og Leo har fremdeles ingen kontrakt.
Han trener med dem hver dag, men får ikke spille i mesterskapet.
-Er det noen vits å bli her, tror du? -Hva mener du med det?
Ingen av oss er hjemme her. Langt fra familien, hjemmet vårt, vennene våre...
María sliter med katalansken og går glipp av et helt år på skolen.
Og Matías savner kjæresten sin.
Det er en hard verden, og hvor god Leo enn er,-
-så fins det ting som vi ikke kan rå over.
Det kanskje er best at bare dere to blir her.
Tenk på søsknene hans.
Jeg skal prate med Leo, så får vi se hva han syns.
Der er du jo, Leo.
-Jeg har pratet med mamma... -Jeg vil spille i Barcelona.
Ålreit. Jeg blir her med deg.
Det føles bra å være tilbake, men jeg må komme inn i rytmen igjen.
Målet hans var å spille i Barcelona, så han satset alt på det.
Det var modig av ham. "Jeg skal lykkes i Barcelona."
Celia reiste hjem og Jorge ble igjen.
-Det var vanskelig. -Men han var innstilt på å lykkes.
Hvis man spør ham hva som har vært mest vanskelig for ham...
Behandlingen, kjedsomheten, da Pékerman ikke lot ham spille mot Tyskland...?
Nei, det mest slitsomme var at de ble tvunget til å splitte familien-
-og han følte at det var hans feil.
-Det fantes ingen garantier. -Han kunne blitt hjemsendt etter et år.
Mammaen kom på besøk iblant, men faren var alltid her i Barcelona.
Da jeg dro til England som 17-åring, gjorde jeg det helt alene-
-og det var riktig tøft.
Nå vet vi at det var verdt det.
Han bodde ikke på Masía, men med faren i en stor leilighet.
Det tok et år før Jorge visste om han var med eller ikke.
Papirarbeidet tok tid.
Vi andre ville ha reist hjem. Affæren med Newell's dro ut i tid.
Så skadet han ankelen og skadet foten i en trapp...
På vei tilbake fra Argentina, da han spente seg fast i flysetet,-
-begynte han gråte.
Da vi møttes andre gangen hadde jeg forberedt en kontrakt på 7-8 år.
Å skrive kontrakt for hundretusener pesetas med en 13-åring var helt vilt.
-Hva er det med ham? -Familien har dratt hjem til Argentina.
I styret syntes de at jeg var gal.
Og tenker, litt gale var vi jo som satset på prosjektet.
Han var så liten at han fikk spille med de som var yngre enn vi.
Da han debuterte på juniorlaget, vant Barca 14-1. Han gjorde tre, fire mål.
Når de hadde ventet så lenge, ville han vise hva han var god for.
-I hans andre kamp ble han skadet. -Han brakk beinet.
Han gikk på en skikkelig smell og måtte dra derfra med sykebil.
Internettkafeene hadde dårlig oppkobling,-
-så det var vanskelig å holde kontakten. Det var tungt.
Ja, å måtte dra fra vennene midt i puberteten var tøft for ham.
Han ble ferdig med behandlingen i Spania.
Iblant hoppet han over treningen fordi han hadde fått en sprøyte.
Legen mente at det var best å hvile.
Hans idrettslige utvikling var enorm.
Jeg mangler utholdenhet og hurtighet. Jeg blir sliten iblant.
Å slå Espanyols juniorer er noe man har drømt om.
Jeg har gjort fem mål og håper å fortsette med det.
I begynnelsen var det slitsomt på grunn av skaden, men nå er det bra.
Da Leo kom hjem fra Spania var han mye mer muskuløs og mye høyere.
-Han var stø som en kar på 185 cm. -Nå går det ikke an å rikke ham.
-Han er i fantastisk form. -For noen muskler...
Muskuløs, utholdende...
Han er sterk, rask og fleksibel.
-Han er eksplosiv som ingen andre. -Han har arbeidet opp fysikken sin.
Han har trent bakside lår for eksplosivitetens skyld...
-Han har blitt så mandig. -Ja, en skikkelig mann.
-Det var en kamp med juniorlaget... -Han fikk kinnbeinet knust.
Han begynte å gråte, ikke for smerten, men fordi han gikk glipp av finalen-
-så han måtte spille med Puyols maske.
"Hvis masken plager deg, setter vi deg på benken."
Men masken gled, så han tok den bare av, til Jorges skrekk, og de vant kampen.
Messi er alt fra begynnelsen en utmerket diamant.
Så fant han rette mennesker til å forme ham-
-så ingen idioter har fått ødelegge hans briljans.
For visse spillere blir hemmet av idioter til trenere.
Det gjelder å være visjonær og våge å prøve ting som strider mot praksis.
Det våget Rexach og Cruyff å gjøre, og klarte å skape de vises stein.
Å ha ballkontroll, å lese spillet,-
-å vite når man skal angripe og når man skal hvile...
Cruyffs Barca ga Leo forutsetninger han ikke hadde kunnet få noe annet sted.
Det er årets første trening, så jeg forventer mye energi!
Nå har dere fått hvile dere, så nå gjelder det å komme raskt i form.
Dere er ett år eldre, så kravene er høyere.
Slutt å klappe og sett fart.
Leo spilte på Barcas B-lag.
Frank Rijkaard måtte låne noen spillere til en vennskapskamp mot Oporto.
Han spurte vennlig hvilke jeg ville låne ut.
"Vi har disse guttene, og så Messi," sa jeg.
"Hvem er Messi?"
-Hei. -Hei.
Dette er gutten.
Rijkaard våget å satse på de unge spillerne-
-og tok inn spillere som Messi og Iniesta på laget.
Tenk å få spille for Barca som 16-åring.
Kom, Matí! Det er Leo.
-Jeg debuterer på A-laget på onsdag. -Hva sier han?
-Han skal spille på A-laget! -Fortell!
Det er klart at vi kommer til din debutmatch!
Slapp av, det er klart vi kommer.
Jeg så ham i debuten mot Oporto.
-De hadde grå trøyer, hva? -Ja, grå trøyer.
Han hadde brun trøye. Nummer 30.
Kona ropte at Leo skulle inn.
Nå ble jeg skrevet om i avisene. Jeg håper å komme på landslaget.
Er det sant at Leo skrev kontrakt med Spania-
-men at Vivas og Grondona sørget for å få ham med på Argentinas landslag?
Jeg kan fortelle om semifinalen mot Spania 2003.
Spanjolene bodde på samme hotell som vi. De har alltid sin landslagskokk med seg.
Det kom en mann fram til meg...
-Er du Hugo Tocalli? -Jeg er opptatt.
Jeg vil prate om Leo Messi fra Rosario. Han er 15 år.
Spania vil verve ham, men han vil spille for Argentina.
-Hvilken 15-åring vil ikke det? -Men han er fenomenal.
Ta ham med på U17-laget, ellers mister vi ham.
Hvis jeg fikk betalt hver gang noen sa det, hadde jeg vært millionær nå.
Dette er fra pappaen hans. Ring ham gjerne. Det haster.
-Men Spania må ikke få vite noe. -Ok.
Tusen takk, señor Tocalli.
Jeg takket ikke engang for tipset.
En kokk kommer og påstår at han har en spiller som kan redde U17-landslaget...
Nei, Pedrito, dette er landslaget.
Her spiller de som er med og trener, ellers kan de dra hjem.
Jeg sa jo det i morges, Pedro.
Du gir meg ikke noe å jobbe med og de gjør oss til latter.
Det var fem av Leos kamper.
Han tok ballen og gikk fra null til hundre på tre meter.
Han gjorde sterkt inntrykk på meg.
Jeg har alltid sagt at juniorlandslaget trenger en rask spiller-
-som er flink med tempovekslinger.
-Så du kjente ikke til ham fra før? -Nei, slett ikke.
Vent litt.
Jeg ringte straks til Omar Souto, administratoren vår.
Hør nå nøye på hva jeg sier.
Du må få tak i en spiller for meg i Barcelona som heter Lionel Messi.
Jeg ba ham ta kontakt med ham i Spania, via vår kontakt Javier.
Det tok kanskje 40 minutter.
Jeg ringer for det argentinske fotballforbundets regning.
Hva er det du sier?
Guttens pappa sa at han gjerne ville være med-
-og at han skulle be Barcelona om lov.
-Han kom med på U18-laget som 16-åring. -Ja, de spilte mot Paraguay.
-Så ble Leo argentinsk landslagsspiller. -Argentina la beslag på ham.
Hadde Messi hadde spilt på det spanske landslaget hadde de vært uslåelige i VM.
Vi burde utbringe en skål for filmen, for kampen du arrangerte-
-og for at Julio lot deg hente hjem ham.
Real Madrid hadde latt ham debutere som 17-åring.
Jeg håper å få spille på A-laget.
Så så vi ikke snurten av ham mer.
Det var helt rett i tiden for fotballen, for treneren, for de andre spillerne...
Ronaldinho behandlet ham som en sønn.
Det var spillerne som ba oss om å ta inn Leo.
Det er ikke lett å komme inn på et lag som 16-åring,-
-men Ronaldinho, Deco, Sylvinho og Motta tok seg godt av meg.
Ronaldinho fikk meg til å føle meg hjemme.
Spillerne aksepterte ham som han var og tok seg av ham.
-En vanskelig kamp... -Vi gjorde første målet...
-De tok ham inn. -De fikk ham til å vokse.
Frank hadde mye tålmodighet.
Rijkaard lot meg utvikle meg i rolig takt.
Selv lurte jeg på hvorfor jeg ikke fikk spille.
En annen trener hadde kanskje ikke tort å satse på ham.
Nå i ettertid forstår jeg at han visste akkurat hva som var best for meg.
Man må ikke ha det for travelt.
I Barcelona hadde Messi en trener av den nederlandske skolen.
Rijkaard lot ham spille på A-laget.
Ikke engang da ante vel noen at han skulle bli verdens beste spiller?
-Hans første mål i Barcelona... -Et fantastisk mål.
-Ronaldinho passet... -Han satte den over hodet på målvakten.
Ronaldinho var den første til å klemme Messi.
Jeg tenkte ikke helt på hva han gjorde. Jeg var så glad over mitt første mål.
Nå i ettertid ser jeg hvor glad han ble for min skyld.
-Det var en faderlig klem. -Det var en utrolig stemning på banen.
De hadde det virkelig morsomt.
Ronaldinho er storsinnet. Han følte seg ikke truet av Messi, som noen tror.
Han kunne fortelle om en ny greie som han ville prøve, og neste dag satt den.
Marías sa en gang at Ronaldinho var en strandløve og Messi en gateløve.
For Messi er hver kamp en nabolagkamp. Hver kamp er like viktig.
Han vil fremdeles vinne den sykkelen.
Å få steppe inn for Ronaldinho, verdens beste spiller, det er stort.
-Hva drømmer du om? -Det argentinske landslaget.
Det gikk ikke lett for Messi i starten på landslaget.
Den første kampen i VM i Tyskland mot Ungarn...
-Spilte han på landslaget da? -Ja.
En ungarer tok tak i trøyen på ham og da han prøvde å komme seg fri,-
-fikk han rødt kort.
-Det var idiotisk. -Idiotisk av dommeren, ja.
Han ble utvist 30 sekunder inn i kampen. Leo gråt i garderoben.
Det var synd. Vi hadde høye forventninger til ham.
Når forsto du hans storhet som spiller?
Det var i kampen mot Juventus at alle fikk øynene opp for ham.
Det var da han begynte å bli omtalt.
Han imponerte virkelig. Jeg tror han var 17 år da.
Han imponerte virkelig i kveld. Han viste virkelig hva han er god for.
Juventus spilte virkelig for å vinne, og gjorde alt for å stoppe ham.
Han fikk gedigen hjelp fra Andrés Iniesta.
Han laget virkelig problemer for toppspillerne på Juventus.
Det innrømte Capello, treneren.
Jeg har aldri sett en så god spiller i den alderen.
Han har personlighet, hurtighet... Han er fantastisk.
Fabio Capello spurte Rijkaard om han ikke kunne få Messi, men aldri i livet.
Et sånt talent må man verne om. Han var fenomenal i kveld.
Det var en fryd å se ham spille.
Og ingen hadde sett ham før.
Det var første gangen publikum ropte: "Messi! Messi!"
Nå begynte alle prate om at man må fornye kontrakten med Messi.
En kontrakt med Messi er aldri trygg.
Den har blitt fornyet seks ganger.
Den internasjonale debuten mot Chelsea var helt utrolig.
Del Horno hadde mareritt i en hel uke etterpå.
Skuespill.
Dyktig skuespill.
Kampen mot Chelsea var avgjørende for karrieren hans.
Del Horno var hardere mot ham enn noen spillere fortjener.
Det var første gangen jeg så Messi, og dessuten i en viktig kamp-
-og bevitnet hvilken skrekk han satte i motstanderne.
Vi så Real Madrid-Barcelona på en bar. Skåret han ikke tre mål?
-Det var lenge siden. -Tre mål i derbyet... Det var sterkt.
Det var sterkt.
Og så kom treneren som jeg ville si er verdens beste trener.
På Guardiolas lag spilte ingen mindre enn Messi, Eto'o, Ronaldinho og Henry.
De hadde høye krav til seg selv, og det skulle gå raskt.
Da Ronaldinho sluttet, lurte man på hvordan det skulle gå.
Laporta tok en tåredryppende avskjed med Ronaldinho.
Så ringte han til Jorge Messi og fortalte-
-at den da 21 år gamle Leo skulle bli lagkaptein.
Han var sikkert sur for at vennene hans ble vraket,-
-men spurte straks hvem laget skulle bestå av.
I praksis var ikke Messi lagkaptein. Han var jo bare 21.
Det var Guardiola som bestemte. Det var han som satte Messi i sentrum.
Han gjorde det i kampen mot Real Madrid.
Han forviste Eto'o til ytterkanten, som ytre høyre-
-og satte Messi som midtspiss.
Budskapet var at laget skulle bygges opp rundt ham.
For laget var ikke ferdig ennå. Men det var ikke Messis valg, men Guardiolas.
Guardiola forsto at Eto'o ikke hjalp Messi å utvikle seg-
-fordi han var for beskyttende.
Ronaldinho var borte fordi han stjal for mye av Messis rolle.
Dette gjorde at Messi måtte ikle seg lederrollen,-
-men det var Guardiola som trakk i trådene.
Når man åpner døren og går inn, skal alle vite hvem man er.
Når Guardiola kommer inn, vet alle hva som gjelder.
Slik vil en trener ha det.
Barcelona ble bedre under hans ledelse.
En generasjon sto til tjeneste. De som satte spørsmålstegn ved Messi, røk ut.
Hva hadde hendt om Cristiano Ronaldo hadde spilt i Barcelona-
-og Messi under Mourinho?
Skulle det ha blitt det samme-
-eller ville Ronaldo ha forlatt Barcelona, som så mange andre?
Leo liker å spille nabolagsfotball med kameratene.
Han vil spille med folk som har samme innstilling.
-Han trenger nære relasjoner. -Vennskap.
Det handler om å gi og ta.
Zlatan var mye mer selvstendig.
En fantastisk spiller, men vanskelig å knytte kontakt med.
Skal Messi spille med de beste...
-...eller med de som forstår ham best? -Det er kanskje det samme.
Det er kanskje det samme.
Noen har måttet flytte seg for ham. Villa, Eto'o, Krkic, Ibrahimovic...
Slik spiller man i Barcelona. Passer det ikke, fins det andre lag.
-Ibra var i veien. -Messi trenger plass.
Man hjelper Messi best når man holder motstanden borte, så han kan gjøre sitt.
Man skal gi lagkameraten sin beste mulige forutsetninger.
Først og fremst må vi meisle ut hva som gjør ham så fantastisk.
Fotball er ikke et mysterium. Det trengs ingen analyser og tallkombinasjoner...
Fotball er fire ting: definering, utvikling, restitusjon og forsvar.
Messi begynte med å definere.
Han begynte som ving.
-Vi kom på en ny posisjon, "falsk nier". -Der fikk han utløp for ferdighetene.
Det var Guardiolas fortjeneste.
På ytterkanten, på midtbanen... Han spiller som en gud.
Hans spurt mot Kun her om dagen...
Faren har fortalt om da han forsto hvor god sønnen var.
Messi var på midtbanen.
Så fort ballen kom i nærheten, tok han den og stakk.
Han ville virkelig ha ballen.
Messi må ha ballen.
Ellers er han som en fiolinist uten fiolin.
Som en stjernefiolinist som bare får spille et par noter på en time.
Uten ball er Messi bare en av spillerne.
Hvis Messi får 30 pasninger eller fem pasninger...
I en kamp jeg så fikk han bare ballen fire ganger!
Da går det ikke an å gjøre mål.
Da er det best at Messi alltid har ballen,-
-for han passer i det minste til lagkameratene sine.
Da kan man puste ut.
En gang lot jeg Maradona gå ut, og så spurte jeg de andre:
"Hvordan mange pasninger skal Maradona få?"
"Jo, det skal jeg si dere: alle!"
Derfor er spillere som Busquets, Xavi og Iniesta så viktige,-
-så han kan få ballen.
De har fordelen at de kan se hverandre i øynene, for de er omtrent like høye.
Det er faktisk viktig.
Man forstår hvor viktig det er for en fotballspiller-
-å ha lagkamerater man kan stole på.
Vi kan jo late som om medaljen er vår, men det er Leos fortjeneste.
Cruyff har sagt at alt begynner med...
Xavi. Han holder alltid en spesiell rytme.
Han passer raskt til Messi, hvis han er fri.
Han passer ikke bare for å se hva han kan finne på.
Nå har vi jo Iniesta også.
Dere forstår hverandre.
Hvis jeg passer til ham, vet jeg at han passer tilbake.
-De er samme spillertype. -De står i forbindelse med hverandre.
Jeg har vanskelig for å få til det samme.
Barca har dårlig tid. Der er Dani Alves og Terry.
Han passer til Leo Messi, som passer videre til Iniesta...
Og Iniesta gjør mål!
Mål!!!
Barca gjør mål!
Andrés Iniesta setter det i 93. spilleminutt.
For en avslutning!
Barca går videretil Champions League-finalen i Roma!
Andrés Iniesta gjør det igjen! Leo Messi gjør det igjen!
Folk tror at man spiller fotball med føttene,-
-men man spiller med hodet og bruker føttene.
Det jeg liker med ham er at han alltid snur motganger til sin fordel.
Han drar nytte av at han er liten. De store spillerne har ikke en sjanse.
-Det påvirker nærkampene. -Ja, om han dytter blir det her nede.
Barcelona hadde mange spillere da som var korte, og som kunne utnytte det.
Hvis man får en dytt kan man vinne fart på det.
De sier at små spillere ikke kan nikke. Jeg ønsker at jeg kunne nikke like bra!
Fotoet fra Champions League-finalen... For en høyde!
Et fantastisk hopp.
Jeg hørte Piqué fortelle om treningene.
Jeg har fått punktmarkere ham flere ganger på treningene.
-Selv om man vet hvor han skal... -Man vet hvor han skal.
-...så er han ustoppelig. -Og så stikker han av sted.
Han kommer seg forbi når han vil det. Han leker med deg.
Man vet aldri om han rører ballen eller ikke.
Det blir samme resultat likevel.
Men når man selv prøver å gå inn, snur han ufeilbarlig.
Alle som priser Messi burde fokusere på nettopp det. Det er det viktigste.
Det er mye vakrere enn målene han gjør. Mange kan gjøre fine mål.
Når Messi får ballen, tviler han aldri.
Det er sjelden man ser en spiller løpe så raskt med ballen så nær føttene.
Det største overtaket har han når han har ballen.
Tar forsvarerne ett trinn, tar han to. Han kan gå til høyre eller venstre.
Og det er et stort overtak.
Hvert trinn innebærer en mulighet til å bytte retning.
Derfor han har så mye ballkontakt. Det er det som gjør Barcelona så gode.
Og de rundt ham vet at han trenger å ha det sånn.
-Barcahistorien er eventyrlig. -Selv i sakte film går det fort.
Han holder en forbløffende hastighet.
Det er det samme når han gjør tunnel på noen.
Det slår en at han kan avslutte når som helst, men han gjør som han vil.
Her om dagen gjorde han et mål... Iniesta passet til Alexis Sánchez-
-og Messi gikk inn og satte den akkurat der den skulle sitte.
Messi er en trollmann.
Han får inn ballen på umulige steder, som man drar en kanin ut av hatten.
Uansett om han gjør mål eller går gjennom forsvaret...
Ta frisparkene, for eksempel.
Ja, han er venstrefotet, men høyrefoten er heller ikke dårlig.
-Han har gjort mange mål med høyresiden. -Få venstrefotede er så gode med høyre.
Han er mindre venstrefotet enn Maradona, som krysset beina i sånne situasjoner-
-for å slippe å bruke høyrefoten, men Messi kan bruke sin
Man har alltid en fot som er best,-
-men kommer ballen til høyre, må man jo sette den.
-Hvordan er det på landslaget? -Der har han frie tøyler.
-Men han blir vel punktmarkert. -Selvsagt.
Men det kan skje på ulike måter.
Messi holder det ikke å sette én mann på. Det trengs to mann til det.
-Man blir nødt til å tøye reglene. -Ja, ikke noe vold, men...
Det gjør vondt når han får en smell eller blir felt.
Han trenger ikke sparke hardt. Han har sånn presisjon at han treffer rett.
Han sikter alltid så langt fra målvakten som mulig.
-Han slår alle rekorder. -Hat trick er normalen.
-Bare ett mål i en kamp føltes lite. -Det eksepsjonelle ble normalt.
Man bommer oftere på trening. Jeg ville aldri spilt mot ham.
Det vil ingen gjøre.
Jeg vet ikke hva folk forventer. En dobbel saltomortale før målet?
Det trenger ikke være et vakkert mål, bare det går inn.
Hva så hvordan det skjer?
Det kan være med bredsiden, med tåa... Hva som helst. Og det liker jeg.
En dobbel tunnel er å vise seg. Han gjør det som må til.
-Han er sparsom med sånt. -Han respekterer motstanderen.
Men ja da kan han oppføre seg dårlig. Han er jo ingen voksfigur.
Leo er fæl når han blir forbannet.
Du kan også være riktig slitsom. Du kan drive meg til vanvidd.
-Han ligger et sekund foran hele tiden. -Plutselig dukker han opp bak ryggen.
Han ser alt: motstanderne, lagkameratene og hvilket bevegelsesrom han har.
Vendepunktet i spansk fotball var kampen Real Madrid-Barca da Mourinho var ny.
Det var en vanskelig kamp for Barca. Pepe ble utvist, det var høyt gress...
Hvis Real Madrid hadde gått til Champions League-finalen,-
-hadde spansk fotball sett annerledes ut. Men Messi stoppet dem.
Han gjorde en makeløs manøver der han tok ballen forbi tre motspillere-
-og gjorde et imponerende mål som var slutten for Maurinhos Madrid.
Madrid vant neste år, men det var en tid som ble dominert av Barca.
Det var Messi som bestemte at de skulle vise at de fremdeles bestemte.
Og han sikret kampen med et spill av Maradonas kaliber.
Det var et historisk øyeblikk.
Madrids problemer med Barcelona har i mangt og mye vært psykologiske.
Messi har dominert kampene totalt fra begynnelse til slutt,-
-og det tok knekken på Madrid.
Messi skal legge straffen. Konsentrasjonen er total.
-Hva er du flink til? -Alt.
Du skal bli verdens beste spiller.
Barcelona begynner å bli lei av å vinne.
Det er som å bli lei av Mona Lisa og male en bart på henne.
La mesterverket være!
Messi tar ballen, og nå gjør han hat trick! Mål!!!
Bremsen er mye viktigere enn gassen. Og han kan snu på en femøring.
-Så setter han fart igjen. -Har du sett noen så raske før?
Ja. "Den svarte perlen" -Pelé.
Pelé er av en helt annen sort.
Når man prater om fotball skal man ikke dra inn Pelé, han er av en annen planet.
Han har litt av alle de beste gjennom tidene.
Zidanes kontroll, Ronaldos hurtighet...
Da han fikk Gullballen første gangen var det som om jeg selv hadde vunnet.
Lionel Messi.
Det var så herlig at han fikk oppleve det. Jeg ble så grepet at jeg gråt.
Leo Messi, for fjerde gang!
-Han er en gigant, uten tvil. -Ja, uten tvil.
-Du ser ham vel alt ved din side? -Ja, uten tvil.
Han er alt på nivå med Maradona, Di Stefano og Cruyff. Ikke sant?
-Jeg vet ikke om dere har hilst før... -Hvordan det?
Dere holder på å sette opp en komedie her med meg i en av rollene.
Dere prøver hele tiden å gjøre sammenlikninger.
-Se. Der var han bare et lite barn. -Sju-åtte år.
Newell's tok ham inn i pausen mellom omgangene.
Han spratt ballen 300-400 ganger uten å miste den.
Se på Maradona og på Lionel. De er like alle sammen.
Forskjellen er at han er mindre. Maradona er eldre.
Men han gjør det ikke så ofte. Diego gjorde det med brusbokser, appelsiner...
-Jeg tror ikke han liker det. -Han liker ikke å vise seg fram.
Han har alltid vært beskjeden. Det er det som har tatt ham så langt.
-Hvem er forbildet ditt? -Maradona.
Du er også venstrefotet. Prøver du å etterligne ham?
Nei.
Dette er kampen jeg pleier å prate om.
Det så akkurat ut som Maradonas mål mot England!
De løper samme strekning, støter på samme hinder på veien...
Maradona trenger flere tempovekslinger for å bli kvitt motstanden,-
-for han er ikke like rask som Messi.
Men om man går inn på dybden, er de veldig ulike hverandre.
De er venstrefotede begge to, men Messi er raskere.
-Maradona gjemte ballen... -Fotballen var annerledes da.
Man kan ikke sammenligne datidens engelske forsvarere med vår tids.
Det er 30 års forskjell.
Diego er legendarisk. Det han gjorde i 1986 mot England etter Falklandskrigen...
Maradona leder laget og Leo definerer kampen.
Maradona selv har gjort en god sammenligning.
"Jeg leser banen, Leo leser målet."
Messi gjør begge deler.
Maradona har en glorie omkring seg. Han bær laget framover, driver heiingen...
Leo bærer laget ved å spille.
-Hans lederskap kommer naturlig. -Han er ingen tyrann.
Messi var som Maradona, men ikke bare iblant, som Maradona selv var,-
-men hele tiden, hvert minutt.
I Napoli kunne Diego iblant bare forsvinne fra spillet.
Jeg er ikke enig. Napoli var Maradonas skapning.
Barcelona er ikke Messis skapning.
Messi la de siste penselstrøkene på kunstverket.
Men Napoli var bare en gjeng gutter som løp omkring.
Han vant med arbeiderklasselaget Napoli mot maktelitens Milan.
Derfor går de ikke an å sammenligne med hverandre.
Leo er Leo og Diego er Diego. Leo vil alltid være Leo.
Hvis du spør meg hvem av dem som er best, sier jeg Leo, uten tvil.
Vi argentinere sammenligner dem fordi mange av deres mål ligner hverandre.
Har du sett hans hands?
Se hva Leo gjør her. Akkurat som Maradona gjorde.
Hadde ikke Maradona gjort det andre målet, ville ingen husket "Guds hånd".
Det ble stort fordi det var mot England og fordi han ble beste spiller.
-Det er identisk. -For en enestående koreografi.
Diegos ekstravaganser utenfor banen er ingenting som Leo har.
Noen burde be Maradona om å holde kjeft.
Dårlig for framtoningen, men bra for spilleren.
Diego hadde mer mørke i livet sitt.
At Leo ikke begår de feilene er kanskje det som gjør ham bedre enn Maradona.
Messi er som vi vil være -en dannet argentiner som erobrer verden.
Diego er som vi er -stridslystne og henfallen til ytterligheter.
Han skaper et forhold til folket. Leo har ikke blitt utvist i VM.
Hva er det for innstilling?
Jeg sitter sånn for å vise at jeg ikke har tenkt å si noe.
Jeg vil ikke sammenligne dem.
De er to enestående spillere, verdens beste gjennom tidene,-
-men jeg vil ikke sammenligne dem.
Han vil selv at man ikke skal sammenligne dem.
Jeg mener at Maradona var bedre. Men ikke vet jeg...
Jeg sier bare hvem jeg syns var best, så er de andre også fantastiske.
Gudskjelov at Messi fins!
Tenk om vi fremdeles skulle måtte prate om Maradona.
Så man skal ikke sammenligne dem, bare nyte.
-Hvem er idolet ditt? -Maradona.
Leo, jeg vil bare si at jeg elsker deg.
Du er rått god.
La folk snakke om at du skal bli best gjennom tidene.
Det får vi avgjøre når du har spilt ferdig.
Til da skal du ha det morsomt og være lykkelig med familien din.
Jeg elsker deg, Leo.
Jeg har aldri sett Messi spille dårlig. Kanskje tre ganger på hundre kamper.
Han er jo ingen robot.
Jeg har bare sett ham bli pepet ut to ganger.
I Copa América i Santa Fe og i VM-kvaliken mot Bolivia.
Hvis laget spiller dårlig skylder man ikke på ytre høre, men på stjernen.
Husker du frisparkene?
Han slo det ut til skogs!
Da ville jeg også ha pepet!
Og hadde jeg vært treneren hans, hadde jeg lekset opp for ham.
Hva så om de pep ham ut?
-De pep til laget. -Sikkert... De pep ham ut!
-Messi var ikke seg selv. -Folk gjentar ting de hører.
Pressen fikk for seg at han ikke brydde seg om laget, og folk plukket opp det.
Messi ble gjort til latter.
Folk på gaten har sagt til meg...
Han er en fiasko -feig og sjelløs!
Jeg har alltid støttet ham, men ikke nå lenger.
Han er ikke sann, den latsabben.
Jeg tok det ille opp.
Sånt svir. Han gjorde sitt beste for landslaget, og ble bare kritisert.
Han er som en død fisk på banen. Han kan ikke sammenlignes med Maradona.
-Ikke vær slemme. -Han sang ikke nasjonalsangen...
-Hva sier musikklærerinnen? -Jeg vet jeg lærte dem nasjonalsangen.
Jeg var i Santa Fe da han ikke sang.
Alle vet at han ble urettferdig dømt.
Det er et veldig emosjonelt øyeblikk. Mange tanker farer rundt i hodet.
Man må ikke synge nasjonalsangen for å være argentiner og patriot.
Jeg gikk, for jeg holdt ikke ut å høre alt de sa om Leo.
Det er patetisk å henfalle til sånt.
Jeg synger aldri nasjonalsangen. Den interesserer meg ikke.
Burde man ikke prate om at han valgte Argentinas landslag foran Spanias?
-Han ville bli latt i fred. -Han vurderte å forlate landslaget.
Men han fortsatte å spille.
Leo er mer argentinsk enn jeg.
Han tenker alltid på Argentina og på å spille i Rosario igjen,-
-sikkert også for å få oppleve ting han gikk glipp av som barn.
-Messi har bodd i Spania fra han var 13. -Og han har fortsatt Rosariodialekten.
Noen i Barcelona beskrev det som at Leo forlater Rosario hver morgen-
-for å trene i Barcelona, og så flyr hjem til Rosario igjen på kvelden.
Han er mer argentinsk enn dulce de leche .
Det skjedde noe i landslaget under kampen i Barranquilla.
-Sabella var lagkaptein. -Er han her?
-Der til høyre. -Ja, der er han.
Fra den dagen og framover var det Messis landslag. Det ble vendingen.
Han spilte kanskje mer enn han ville og mer enn du hadde trodd.
Det er ikke uvanlig i fotball at en spesiell kamp blir et vendepunkt.
Argentina har vunnet!
Man må prøve å forstå alle spillerne, også de som er best i verden.
Messi sa til meg:
Som jeg spilte i dag...
"Slik jeg vil spille, med pasninger fra flankene, og med 'Kun' Agüero."
Det var han vant ved fra Barcelona.
Det som er fascinerende er at selv når han ikke er med i spillet, er han det.
Man tror at han ikke er med, men det er han.
Man tenker "han er ikke med i spillet", og så gjør han et mål.
Du var forbundskapteinen som fikk Messi til å spille som han spilte i Barca.
Det forstår vi nå i ettertid.
-Han vant junior-VM. -Og OL.
Å bli utpekt til verdens beste spiller er kronen på verket.
Han har aldri vunnet VM, men han har fått Gullballen fire ganger.
Folk fokuserer på det man mangler.
At han ikke har vunnet VM, betyr ikke at han ikke er best,-
-men for hans karrieres skyld hadde det vært fantastisk med et VM-gull.
Om så Messi gjenerobret Falklandsøyene for oss,-
-ville vi klage på at han ikke fikk en medalje.
Å intervjue Messi... Kjedelig er bare fornavnet.
-Han er ren i sjelen. -Det er klisjé etter klisjé...
Det fins ikke noe som helst mørke i ham.
Da Leo ble gransket for skattejuks, ba han om å få spørsmålene sendt til seg.
Han svarte fra landslagets hotell, via e-post!
Han er sleipere enn på banen.
Det er eneste gang jeg har intervjuet noen per e-post. Jeg er radioreporter!
Det fins alltid de som vil blande seg i.
Man kan ikke sparke Iniestas og Xavis massør uten videre.
De kan selv, men ikke føderasjonen. Sånt må han sette en stopper for.
Kan Messi avgjøre hva som er bra for laget, hva som er bra for klubben?
Svaret er ja.
Han måtte bytte telefonnummer fordi de var så klengete.
Jeg har ikke pratet med Leo siden VM i Tyskland.
-Er det sant? -Man vil ikke forstyrre ham.
Vi hadde kontakt, men siden mistet jeg mobiltelefonen.
Vi som har vært delaktige, føler at en liten dråpe av hans svette er vår.
For oss er han alt en helt. Han trenger ikke bevise noe.
Skål for Messi.
Jeg husker en anledning som var svært viktig for oss begge to.
Vi var elleve-tolv år-
-og han ba meg bli med ham til mormorens grav.
"Ok, men det er langt dit," sa jeg.
Vi var små og visste ikke mye om verden utenfor vårt nabolag.
Det var fryktelig... Vi vandret gjennom slummen.
Folk glodde på oss. Der kom vi, to unger i ganske fine klær.
Til slutt kom vi fram til kirkegården.
Hun var viktig for ham.
Hun styrket hans tro på drømmen om å bli fotballspiller.
Hennes død var et hardt slag for ham.
Vi var borte veldig lenge.
"Hvor har dere vært?" -"Ved Leos mormors grav."
Tenk, for noen sterke bånd han hadde til mormoren-
-som følte at han måtte besøke graven, selv om han visste at det var farlig.
Jiménez, godt jobbet av nummer 7 der, og videre til Messi.
Se opp, for nå kan det bli...mååål!
Mål! Mål! Mål!
-Hun elsket fotball. -Virkelig.
Straffe!
Ja!
Han var virkelig glad i mormoren sin.
Hun fikk aldri se hvor langt han kom. Han tilegner alle mål til henne.
Målgesten...